Zoe+Trahanache+-+literatura+romana

Singurul personaj feminin al piesei "O scrisoare pierdută", Zoe Trahanache, soţia „venerabilului" domn Trahanache, reprezintă tipul adulterinei, femeie voluntară şi autoritară, figura feminină cea mai distinsă din dramaturgia lui Ion Luca Caragiale. Deşi nu este membră a partidului din care soţul şi amantul ei fac parte, ea conduce totul din umbră, datorită influenţei ei asupra acestuia şi de aceea, pentru Farfuridi, partidul înseamnă în primul rând „madam Trahanache” şi apoi ceilalţi.  Ea este frivolă şi îşi înşeală soţul, iar în momentul descoperirii adulterului, luptă din răsputeri ca să-şi salveze reputaţia, deşi mai presus de aceasta, este poziţia socială pe care o deţine. În atingerea scopului propus, pentru a-l convinge pe Tipătescu să-l sprijine pe Nae Caţavencu, rivalul său, apelează la toate mijloacele posibile: se lamentează, plânge, leşină, ameninţă, trece de la o stare la alta cu dezinvoltura unei actriţe, pentru ca, în final, să ajungă la concluzia: „în sfârşit, cine luptă cu Caţavencu, luptă cu mine!” În dârzenia, dar mai ales în disperarea ei, Zoe hotărăşte: „eu te aleg, eu şi bărbatul meu”, considerând că dacă va fi nevoie „vom lupta contra oricui!...vom lupta contra guvernului!”. Când este stăpână pe situaţie, vrea să-i dovedească lui Caţavencu, faptul că este o femeie bună, iertătoare, tolerantă, dar îi cere în schimb să conducă manifestaţia politică în cinstea alesului, Agamiţă Dandanache. De aceea este caracterizată de acesta ca fiind un „înger”, în timp ce din punct de vedere al altor personaje, este doar „o damă bine”, expresie insinuantă, având în vedere comportamentul ei. Mijloacele de caracterizare ale personajului sunt specifice genului dramatic, mijloace directe: de către autor, cuprinse în indicaţiile de regie şi de către celelalte personaje: Tipătescu, Caţavencu, Pristanda, Farfuridi, etc. Alături de acestea, se întâlnesc şi mijloacele indirecte: prin acţiune, fapte, gesturi, limbaj şi comportament. Într-o societate a compromisurilor de tot felul, personajele pieselor lui Ion Luca Caragiale se adaptează perfect oricărei situaţii, neţinând cont de principii, urmărind doar propriile interese.

Comedia "O scrisoare pierdută" de I.L. Caragiale a fost jucata pentru prima dată cu un succes răsunător pe scena Teatrului Naţional, din Bucureşti, la data de 13 noiembrie 1884.
==Acest personaj a fost întruchipat, de-a lungul timpului, de mai multe actrite, dar aş dori să o amintesc pe actriţa Rodica Tapalagă care a jucat genial rolul Zoei Trahanache, în spectacolul teatral regizat de Liviu Ciulei, în anul1972.==