Literatura,+teatrul+si+cinematografia


 * Literatura, teatrul şi cinematografia**

Studierea limbii şi literaturii române în şcoală prezintă o importanţă inestimabilă, pentru că, în primul rând “Limba noastră-i o comoară/ In adâncuri înfundată,/Un şirag de piatră rară/ Pe moşie revărsată.“, este expresia cea mai cuprinzătoare a fiinţei naţionale a poporului român. Limba română este limba oficială a României, o necesitate în cadrul vieţii sociale, economice, politice şi culturale din spaţiul românesc. Prin intermediul limbii române se asigură dobândirea cunoştinţelor din sfera tuturor celorlalte obiecte de învăţământ, a noţiunilor de cultură generală ; se cultivă gândirea elevilor, ştiut fiind faptul că ideile se prefigurează şi există în mintea omului pe baza cuvintelor, propoziţiilor şi a frazelor. Limba română îi ajută pe elevi să întreţină relaţii interumane eficiente pe diverse planuri de activitate. De asemenea, limba româna contribuie, într-o mare măsură, la cultivarea sensibilităţii elevilor, la nuanţarea exprimării lor, orale şi scrise. Literatura română, pe de altă parte, aparţine domeniului artei, unde intuiţia artistică deţine un rol esenţial. In primul rând studiul acestei discipline dezvoltă sensibilitatea elevilor, inoculându-le cunoştinţe, idei, sentimente şi le modelează atitudini, comportamente umane. Literatura reprezintă cadrul perfect de imaginaţie construită cu ajutorul literelor şi expresiilor care redau o rezonanţă aparte cititorului.În literatură,autorul scrie cu exactitate sentimentele,trăirile obiectuale sau sufleteşti. Pentru ca elevii să-şi însuşească limbajul specific al literaturii, profesorul de limbă şi literatură română trebuie să se preocupe de procesul receptării artistice a operelor, de metodele, procedeele şi mijloacele specifice acestui proces, de înlesnirea contactului direct al elevului cu opera literară (dezvoltarea creativităţii elevilor ; transfigurarea realităţii ; fenomenul literar trebuie raportat la împrejurările în care a apărut; expresivitatea textului literar, trăsăturile unui text literar ; interpretarea trebuie făcută în funcţie de particularităţile individuale şi de vârstă ale elevilor şi de individualitatea operei etc.). In consecinţă, « finalitatea principală a procesului de receptare a literaturii în şcoală rămâne aceea de a forma din elevi cititori de literatură, în devenire oameni cu deprinderea de a citi, zilnic, ceva interesant, capabili de a adopta o poziţie personală faţă de lecturile lor. » (Parfene, Constantin, //Metodica studierii limbii şi literaturii române în şcoală//, Ed. Polirom, Iaşi, 1999, pag 115) Trecând la teatru, mesajul poetic, ca urmare a sincretismului de coduri, capătă o structură complexă, complicând totodată problema receptării: dacă mesajul propriu-zis, realizat în cod verbal, este receptat auditiv, mesajele complementare, care intervin prin codurile non-verbale, cum ar fi de exemplu cel mimic, sunt destinate receptării vizuale. Vorbim aşadar de o receptare audio-vizuală care, ca şi în situaţia filmului, presupune un alt mod de participare la actul comunicării. Receptorul devine din cititor, spectator de teatru sau film. Cinematografia a făcut saltul de la imaginea vizuală statică la imaginea vizuală dinamică. Desfăşurarea vizuală a mişcării a făcut posibilă o perspectivă epică, cinematograful devenind foarte repede o modalitate de a povesti cu ajutorul imaginilor. Prin urmare, literatura, teatrul şi filmul reprezintă forme de comunicare artistică deoarece, asemenea obiectului estetic, sunt destinate în primul rând să placă şi astfel devin captivante. VALORI SI ATITUDINI

· Cultivarea plăcerii de a citi, de a viziona un spectacol de teatru sau de film. · Stimularea gândirii autonome, reflexive şi critice, prin lectura textului sau vizionarea spectacolului. · Cultivarea sensibilităţii, prin receptarea operei artistice. · Formarea unor reprezentări culturale privind evoluţia şi valorile literaturii, teatrului, filmului.

COMPETENTE GENERALE

· Formarea competenţelor în domeniul receptării particularităţilor şi limbajului specific în literatură, teatru, film. · Folosirea instrumentelor de analiză stilistică şi structurală a diferitelor modalităţi de comunicare artistică. · Argumentarea, în scris sau oral, a propriilor opinii asupra unui text literar, spectacol de teatru sau film.

COMPETENTE SPECIFICE


 * sesizarea specificităţii literaturii, teatrului şi cinematografiei ca arte
 * înţelegerea fenomenului de diversificare tematică şi compoziţională a literaturii, teatrului şi cinematografiei;
 * cunoaşterea principalilor reprezentanţi ai literaturii, teatrului, filmului universal şi românesc: Zoe Trahanache, Scarlett O’Hara, D’Artagnan, Cleopatra, Rada;
 * formarea competenţei de a aprecia opera de valoare la nivelul traducerii (sau, acolo unde este posibil, la nivelul textului original);
 * compararea valorilor estetice în evolutia acestora;
 * formarea capacităţii de a individualiza opera prin structură, temă, motiv, stilistică si capacitatea de a stabili analogii;
 * integrarea fenomenul literar în fenomenul cultural-istoric prin conexiuni cu istoria artelor (teatru, cinematograf);
 * realizarea transferului de valori estetice, specific literare, din domeniul literar in celelalte arte;
 * cunoaşterea şi înţelegerea mesajului operelor literare, dramatice şi cinematografice;
 * identificarea raportului text-imagine în realizarea ecranizărilor
 * identificarea specificitaţii codului artistic al literaturii şi cinematografiei;
 * identificarea modalitaţilor de transpunere a textului scris în codul specific al cinematografiei;
 * identificarea similitudinilor şi diferenţelor în constituirea mesajului în literatură şi cinematografie;
 * desprinderea valorilor morale care îşi găsesc expresia artistică în acestea;
 * sesizarea la fiecare autor a elementelor stilistice proprii;
 * integrarea operelor artistice în circuitul valorilor naţionale şi universale;
 * dezvoltarea spiritului interogativ-argumentativ despre viaţă şi lume;
 * exprimarea, oral şi în scris, a opiniilor, sentimentelor, atitudinilor proprii faţă de opera literară, opera dramatică şi opera cinematografică
 * stabilirea de legături tematice si de idei între operele artistice studiate.

**ACTIVITATI DE INVATARE**

Pentru formarea si consolidarea competenţelor specifice pot fi folosite, individual şi în grupuri de lucru, activităţi de învăţare aşa cum sunt: · analiza de text/ film/ spectacol de teatru · comentariul de informaţii (stiri, articole, cronici) · simulare · jocul de rol · studiul de caz · redactarea de articole etc.

**EVALUARE**

Evaluarea vizează: • elaborarea unor eseuri; • realizarea unor portofolii pe teme date; • dezbaterea unor probleme comunicationale sesizate de elevi; • observarea sistematica a activitatii si comportamentului elevilor; • autoevaluarea; • elaborarea de proiecte pe teme date.

CONTINUTURI

Prezentarea programei si a obiectivelor **I.** **Elemente de istorie a literaturii si teatrului universal** **II.** **Legătura dintre literatură şi cinematografie** **III.** **Cleopatra //– “Antonio şi Cleopatra”de William Shakespeare//** Ecranizarea clasica: //Cleopatra,// de Joseph L. Mankiewicz 1963 **IV.** **D’Artagnan - romanul “Cei trei muşchetari” de Al. Dumas - tatăl** Ecranizarea moderna, regia Peter Hyams, 2001 **V. Rada** Ecranizarea filmului Şatra cu Svetlana Toma, 1975 **VI. Scarlett O’Hara – romanul “Pe aripile vântului” de** ** Margaret Mitchell ** ** Ecranizarea filmului Pe aripile vântului, de Victor Fleming, 1939 ** **VII. Zoe Trahanache – comedia “O scrisoare pierdută” de Ion Luca Caragiale** ** Spectacol teatral - “O scrisoare pierdută”, regia Liviu Ciulei, 1977 **

** Bibliografie: ** ** Caragiale, Luca Ion, //Teatru//, Editura Cartex, Bucureşti, 2000 ** Dumas, Al., //Cei trei muschetari//, Editura Corint, Bucureşti, ** Goia, Vistian, //Didactica limbii şi literaturii române//, Editura Dacia, Cluj-Napoca, ** 2002 Mitchell, Margaret, //Pe aripile vântului//, Editura Univers,Bucureşti,1970 Parfene, Constantin, //Metodica studierii limbii şi literaturii române în şcoală//, Ed. Polirom, Iaşi, 1999 Shakespeare, William, Antonio şi Cleopatra,